– Kom nu, Taylor! – Hvad?
Du tænker jo på et eller andet!
For at elske må jeg være repekteret!
– Snakker vi nu om Peter igen? – Forestil dig det.
Jeg vælger selv mine venner, eller det intime bliver svært.
Du prøver at straffe mig, fordi du ikke kan få, hvad du vil have.
Det er barnligt. Du er en kvinde.
Du er ikke den skolepige, som jeg gjorde voksen.
Spar mig for en tale om alt det, du har gjort for mig.
Jeg er mig selv. Du har ikke skabt mig.
– Jeg kan omgås dem, jeg vil. – Nu skal du høre.
Vi er gift. Ved du, hvad det vil sige?
At vi gør noget for hinanden, også når lysten mangler. Kompromiser.
Nå! Var det også et kompromis, det i Boston?
Du nævner det altid. Jeg kan lige så godt være utro igen.
Jeg går ned og handler. Jeg må have luft.
Alt så tidligt. Hvad med morgenmad og hyggesnak?
– Jeg er for sent på den. – Jeg bliver nok personalechef igen.
Skønt! Hvornår fik du det at vide?
Da jeg skulle aflevere en anbefaling om Michael, men undlod at gøre det.
Er det skyld, jeg ser, så drop det. Michael er ikke ledertypen.
Den bedste vinder. Og vi ved begge, hvem det er.
Jeg har et møde. Ses vi i aften?
Ja. Vi ses.
Hej.
– Jeg har lidt travlt. – Det har jeg også.
– I sidste øjeblik. – Nej, lige til tiden.
Den gamle kommer altid mindst fem minutter for sent.
– Han har ikke kaldt til møde. – Godmorgen.
– Hvad skal det forestille? – Et personalemøde.
Jeg mener, du var kontorassistent.
Var. Til jer, der ikke ved det, hedder jeg Craig Field.
Jeg har fået aktiemajoriteten i D&D og skal stå for den daglige ledelse.
Det lyder frygtelig ambitiøst, men det er din far, der bestemmer.
Arthur Fields tilknytning hører fortiden til.
Der skal ingen kommunikation være mellem ham og mine ansatte.
Den eneste forandring bliver en mere ungdommelig forretningsfacon.
Detaljer følger naturligvis. Indtil da... skal der arbejdes.
Jeg får stærkt brug for jeres hjælp.
Det er det mindst overraskende.
Jeg ved, hvor svært min far gjorde tingene for dig. Det er forbi.
I modsætning til ham har jeg store tanker om dig.
– Du ved vel, han bliver et uhyre? – Det er han allerede.
Godmorgen.
Jeg har lavet lidt kaffe til den medicinstuderende.
Jeg takker, reservelægen takker. Har du sovet godt?
Jeg kan ikke huske, at jeg sov.
Det mindeværdige var, at jeg vågnede ved din side.
Det var, som om du allerede boede her.
Også for mig. Ikke værst af et stævnemøde nr. 2 at være.
– Ikke værst. – Hvad tror du, det betyder?
Det betyder vel, at vi er et par.
Og da det er tilfældet, vil du så ikke ledsage mig –
– til et selskab på hospitalet.
– I morgen? – Ja.
Hvis jeg kan få fat på en smoking.
Det er ikke noget problem.
Det er så længe siden, jeg sidst havde en at tage med til sådan noget.
Spil dine kort rigtigt, og du bliver aldrig ungkarl i et selskab igen.
Janie! Skat!
Hvordan har vores pige det?
Du ser strålende ud. Hvordan har du det?
– Det er godt at være hjemme. – Ja.
Her er ingen farer som hos dig. Vi håber jo, du flytter hjem igen.
Det gør dine venner også. De ringer konstant og spørger til dig.
Hvor sødt. Har I noget imod, jeg går op på mit værelse og pakker ud?
Nej, skat. Det er dit hjem. Gør, hvad du vil.
Jeg vil ikke snage, -
- men Sydney sagde, du havde problemer i Los Angeles.
Så må det være slemt.
Hvad foregår der, Jane? Hvorfor er du kommet hjem?
Jeg ved det ikke.
Måske har jeg bare behov for at være blandt folk, jeg kender.
Eller måske måtte jeg hjem til det, som jeg vidste, var virkeligt.
Mor... mit liv er så...
Det er noget værre rod. Bare jeg kunne starte forfra.
Skat, hvis du vil starte forfra, kan du gøre det her i Chicago.
Vi hjælper dig med at finde en lejlighed.
Måske kan far hjælpe dig med at finde et job.
Det er dit hjem, og vi vil altid være her for dig.
Mor, hvor er det dejligt at være hjemme.
Undskyld. Jeg ævler bare om mig selv. Hvordan har du det?
Mig? Jeg har det fint.
Er du sikker? Du ser lidt bleg ud. Har du tabt dig?
Jeg ville ikke bekymre dig.
Men om et par dage skal jeg have en mindre operation.
– Hvad er der galt? – Ingen panik.
Det er ingenting. De fjerner min galdeblære.
Jeg har haft problemer med den over et år. Man kan bare fjerne den.
– Det kan være noget mere alvorligt! – Slet ikke.
Jeg siger det kun, så du kan blive og hjælpe din far bagefter.
Du ved, hvilken katastrofe han er i køkkenet. Jeg skal lide nok allerede.
– Jeg valgte nok det rette tidspunkt. – Ja, det gjorde du.
– Hej, Sam. – Hej.
– Hold da op. Hvad er dog det? – Noget rod. Jeg spytter dem ud.
– Godt, Jane ikke er her. – Så du maler.
Jeg troede bare, du studerede.
Nu du ved det, hvad synes du så om Gårdhaven?
Det er pænt. Det er nogle flotte farver.
Er det alt? Det er nogle flotte farver!
Jeg har en gave. Har du noget imod at få besøg?
Nej da.
Billy. Sikken fornøjelse.
– I lige måde. – Det er fantastisk.
– Er det gårdhaven? – Ja.
– Kan du lide det? Ærligt. – Lide det?
Jeg er vild med det. Flot sammensætning. Flotte farver.
Men næsten for klart, hvilket giver motivet et præg af falskhed.
– Noget skummelt under overfladen. – Netop.
– Din forståelse imponerer mig! – Jeg havde kunsthistorie som bifag.
Jeg må hellere gå. Mit bifag var idræt. Vi ses.
Hej, Billy.
Han skulle ikke høre det, men...
Jeg ville sikre mig, at du ikke var gal over det forleden aften.
Jeg ville ikke presse dig, så hvis jeg gjorde det, så...
... undskyld. Det skal ikke ske igen.
Det sætter jeg pris på, Craig. Det betyder meget for mig.
Jeg mente det. Maleriet vil tage sig godt ud på jobbet.
– Ja? Så er det dit. Tag det. – Nej, hvad skal du have for det?
Det er nok at vide, at ejeren forstår det.
Så tillad mig at udbringe en skål for kunstneren.
Jeg henter en proptrækker.
– Hej. – Hvordan går det?
Fint. Det maleri, jeg maler til dig, er færdigt senest om et par dage.
Jeg kommer med det.
Jeg kan godt lide det personlige præg.
– Det er jeg glad for. – Godnat.
Hej.
– Jeg læser det! – Det er jo latterligt.
– Jeg vil ikke have, du er fornærmet. – Hvem får, hvad de vil have?
Jeg tænker på, hvor meget af det her jeg er ansvarlig for.
Du havde ret med hensyn til én ting.
Jeg har ikke rigtig stolet på dig.
Jeg stoler vel ikke på mig selv.
Tænk, at du indrømmer noget.
Da jeg havde den affære, retfærdiggjorde jeg det for mig selv.
Jeg fandt på undskyldninger.
Jeg tænkte, at du lignede mig mere, end du gør.
– Så drejer det sig om din frygt? – Ja, men også om kemi.
Den farlige slags mellem to personer.
– Som mellem Peter og mig? – Du må godt være tilrukket af andre.
Men kommer energierne for tæt på, åbner dørene sig alt for let.
Sidst var vi nær blevet skilt.
Vi må lære af min fejl og sørge for, det ikke sker igen.
– Hvorfor elsker jeg dig så højt? – Måske, fordi jeg er så lækker.
Og så dygtig en kok.
Eller måske er det, fordi jeg passer til dig.
Og du passer til mig.
Hvad vil du så have, jeg skal gøre?
Holde dig væk fra ham. Det er alt, hvad jeg beder om.
Okay. Det lover jeg.
Hej. Hvorfor var du så længe om at lukke op?
– Jeg var i bad. – Jeg må give dig en ny dørklokke.
Okay. Din nye checkkonto og dit ATM–kontokort.
Jeg sætter penge ind hver 14. dag.
Jeg har også bestilt et nyt kreditkort til dine indkøb. Og...
– En mobiltelefon? – Så jeg kan få fat på dig.
Jeg vil ikke lyde utaknemlig, men det er alt for meget.
Hele mit liv bliver styret af en anden.
Der er bare aldrig nogen, der har sørget for dig.
Så det skræmmer dig. Men jeg holder af dig, og det er der sikkerhed i.
Nogle gange tror jeg faktisk, det er muligt, at du kan forandre mit liv.
Det er ikke kun muligt. Det er gjort.
Åh Gud!
Kimberly, vent!
– Køl ned! Så slemt er det ikke. – Hvor kunne du?
Lad mig forklare.
Fjern dig! Jeg vil altid hade dig for det her!
Kimberly, vent! Kom...
– Så det var din kone? – Ja. Godt gættet.
Amanda, tak, fordi du kom. Sid ned.
– Vil du have kaffe? – Nej tak.
Hvad skete der? Fandt Craig ud af, at han slap billigt i skat.
Jeg ser det som barnets typiske oprør mod forældrene.
Da mit barn opdagede, han havde aktiemajoriteten –
– ragede han til sig. Som et barn i en slikbutik.
Men jeg har min investering i D&D, så han skal styres tilpas meget.
Og hvad har det med mig at gøre?
Så længe D&D er oven vande, tjener jeg penge, og du får din løn.
Ja, for Craig er ikke dig. Nogen må gribe ham, når han falder.
Jeg må sørge for, at firmaet ikke taber ansigt.
Og du bliver naturligvis kompenseret i overensstemmelse hermed.
Hør her. Foreslår du, at jeg stoler på dig og tager imod penge fra dig –
– når du for få dage siden ville fryse mig ud?
– Det er en pudsig branche. – Dit tilbud er en fornærmelse!
Men jeg tager alligevel imod det.
Jeg bliver her, til han dummer sig, fordi jeg vil overtage hans plads.
– Jeg havde ikke regnet med mindre. – En ting til. Jeg er ikke billig.
PRIVATHOSPITAL
– Hun kom i går, og så er jeg syg. – Det varer ikke længe, Jane.
– Vi skal lige kigge på galdeblæren. – Jeg venter her i forrummet.
Vil du vise Mrs Andrews ind?
Doktor.
Kan du fortælle mig, hvor alvorlig operationen er?
Operationer skal man aldrig tage let, men det er et enkelt indgreb.
– Bare jeg kunne gøre noget mere. – Bare du er her.
Din mors blodtype er temmelig sjælden. Så det er godt, du er her.
– Vi du give blod? – Selvfølgelig.
Godt... Marsha, hjælper du Jane? Hun vil donere blod til sin mor.
Bare rolig. Jeg skal nok passe godt på hende.
Lad os så se, hvad vi har her.
Lægen havde ret. Din mor er AB negativ. Det er sjældent.
Jeg ved ikke, hvad jeg er, men det er vel godt at vide.
Din far er A negativ, og du er...
Der står O positiv. Det må være en fejl. Jeg tjekker en anden fil.
Hvad kan det skyldes?
Hvis dine forældre er A, bør du ikke være...
Undskyld os... Jane!
Lægen fortalte mig, hvad du skulle til.
De siger, vores blod er forskelligt. Hvordan kan det være?
Det er jeg så ked af.
Det var så kompliceret dengang, men vi burde have fortalt dig det.
Hvad, mor?
På æresord. Jeg havde i sinde at fortælle dig det.
Mor, hvad?
Jane, vi adopterede dig.
Jeg er så ked af, du skal høre det på den her måde.
Indvi mig så i mysteriet.
– Det er fra advokaten. – Hvad er det?
Et overdragelsesdokument. Du ejer nu det halve af Shooters.
Ejer jeg det halve?
Jeg troede ikke, du mente det, da du sagde det.
– Hvorfor det? – Det var den perfekte løsning.
Nu er du mere end bare servitrice.
Har jeg gjort noget forkert?
Det er ikke, fordi jeg ikke er rørt.
Men du tror vel ikke, du kan vælge karriere for mig?
– Du trives bedre her end hos D&D. – Ja.
Lige nu. Men jeg har aldrig sagt for evigt.
Hvad skal jeg gøre med skødet? Jeg smider det ud.
– Min advokat ordner det. Glem det. – Nej.
Jeg må bare tænke over det.
Skidt.
Du skal ikke eje en bar. Det er spild af din universitetsgrad.
– Hvad laver du her? – Du var jo bekymret.
Jeg måtte komme og sige: Hvad sagde jeg?
– Du siger de sødeste ting. – Hvordan gik det?
Perfekt. Du sagde jo: Har man én gang lært at ride... Det var så godt!
– Du er dejlig. – Ikke her, hvad?
Dr. Burns! Vi har ledt efter dig.
– Hvorfor? – Den unge kvinde...
Hjertet gik i stå efter operationen.
– Er hun død? – Desværre.
Peter...
Hun er død.
Kom ind.
Jeg havde ventet et fyrværkeri. Eller at mine ting stod derude.
Jeg gider ikke pakke for dig.
Du kan hente dine ting, når jeg ikke er her.
Skal vi ikke tale om det, før du handler overilet?
Du bollede jo den første luder –
– selvom vi var ved at løse vores problemer!
Men nu er det gjort. Og i sidste ende har du vel gjort mig en tjeneste.
Du er ked af det. Det forstår jeg, men det andet hænger ikke sammen.
Vi talte om affæren, og min psykiater sagde, jeg ikke skal beskytte dig.
– Med hensyn til hvad? – Jeg er kun frigid sammen med dig.
Hold dog op! Den køber jeg ikke!
Det er, fordi jeg var utro. Undskyld.
Men sig ikke, du ikke elsker mig. For du ved, at jeg elsker dig.
– Og hvad så? Du kan skride. – Det mener du ikke!
Kig på mig og sig, at du ikke elsker mig.
Kom så! Kig mig i øjnene og sig det!
Jeg elsker dig ikke. Jeg kan ikke engang lide dig.
Det er løgn. Jeg tror ikke på det!
– Jeg har aldrig før været så ærlig. – Det var godt, jeg havde den affære!
Hørte du det? Det var rigtigt gjort!
Da du var lille, sad du altid her, når du var ked af noget.
– Det er stadig dit hjem, Jane. – Er det?
Ja. Og vi er stadig dine forældre.
Vi opfostrede dig. Og elskede dig, som var du vores eget barn.
Fordi I ikke kunne få børn?
Det troede vi ikke, vi kunne.
Er Sydney ikke også adopteret?
Nej.
Så vi sagde ikke noget.
– Du skulle ikke føle dig anderledes. – Det er bare løgn på løgn, ikke?
Hvad med mine biologiske forældre?
Vi ved kun, at din mor var alene.
Men alt står i dine børnehjems–papirer.
Vi har talt om det. Har du lyst til at opsøge hende, skal du gøre det.
Det er meget at tænke over.
Det vil jeg godt gøre alene.
– Jeg kan da ikke komme her. – Jo, Michael er flyttet.
Det er jo gået så godt, at vi er klar til anden fase.
Jeg ringede, så vi kan se på min økonomi.
– Hvorfor angår det mig? – Du skal have orden i alt.
Jeg testamenterer alt til Michael. Når I er gift, ejer du det halve.
Det er jo skørt. Du har aldrig sagt, at jeg skulle gifte mig med ham.
Men du elsker ham.
Ja, men jeg vil ikke leve på en løgn.
Gør det noget, bare det ender godt?
Ja, for jeg må vide, hvad han virkelig føler for mig.
Ellers er det hele et korthus.
Han får det aldrig at vide, for vi siger intet.
Jeg kan ikke leve med den løgn for evigt.
Jeg må fortælle ham det.
– Ellers kan jeg aldrig vide det. – Nej.
– Nej. Beklager. – Megan. Megan!
– Hvad sker her? – Han spilder ikke tiden.
Hej. Det er ikke så slemt. Ingen grund til bekymring.
– Selv med dine nipsting på mit bord? – Jeg er mere direkte end min far.
Det er etagens eneste chefkontor. Du har nu et forkontor med glasfront.
Det er bare geografi... Lidt længere til venstre.
Kunne du ikke have spurgt Amanda?
Nej, Billy. Det er godt nok. Man må enes for at opnå noget.
Netop.
– Pænt maleri. – Det har min kæreste givet mig.
– Din kæreste? – Ja.
Jeg må hellere komme i orden. Nyd pladsen.
Det er ret meget nemmere at indrette et kontor end at drive et firma.
– Michael! – Hvor brænder det?
– Jeg skal sige noget. – Hvorfor så forpustet?
Det er gået for vidt. Du skal have sandheden at vide.
– Hvad pokker laver du her? – Jeg ville ikke forstyrre.
– Men det er vigtigt. – Nej, vent.
Michael, jeg vil skilles.
– Vil du? – Ja, og det skal være hurtigt.
– Det går stærkere og stærkere. – Ja, det er nødvendigt.
Vi er ikke gode for hinanden. Det ved vi inderst inde.
Nu du har en anden, så lad os bryde cirklen en gang for alle.
Men du elskede mig. Det kan du da give mig.
Højere end livet.
Men kærligheden blev fordrejet af det kaos, vi skabte.
Ja. Det gjorde den vel.
Vi prøvede virkelig.
Det gik ikke. Hvis du overhovedet føler noget for mig mere –
– så modsæt dig ikke skilsmisse. Vel?
Godt, så gør jeg ikke det.
Tak.
Løb efter hende. Det er jo det, du vil, ikke?
Du har altid sagt, du elskede hende. Du vil aldrig elske mig så højt, vel?
Stop det.
Hør på mig.
Jeg har holdt afstand på grund af hende, ja.
Men jeg må tro på, at der er en grund til, tingene sker.
Den måde, du dukkede op i mit liv på. Og tidspunktet.
På stranden. Som et billede. Det er den slags, skæbnen er gjort af.
Så Kimberly vil ikke have mig mere. Jeg er altså fri.
Til at elske dig.
Hej.
– Må jeg godt sætte mig? – Det ved jeg ikke. Må du?
Du drikker i mørket. Er der nogen bestemt grund til det?
Vil du virkelig vide det?
Ellers havde jeg ikke spurgt.
En ung kvinde døde for mig i går. Det var en af skæbnens luner.
– De sagde, det ikke var min skyld. – Det gør mig ondt.
Den måde, det skete på... Det mindede mig om din søster.
Det gik midlertidigt bedre med Beths kræft.
Vi troede, hun skulle klare det.
Så helt uden grund...
... vendte det. Ikke?
Der var ingen grund til det. Og ingen forudsagde, det ville ske.
Det skulle jeg have gjort.
– Er Amanda hjemme? – Nej. Hun arbejder sent.
Du må spise. Jeg laver en sandwich.
– Jeg er altså ikke sulten. – Øl til middag duer ikke. Kom med.
– Nej, jeg er altså ikke sulten. – Jeg mener det. Kom så.
– Mine sandwich vil noget. – Du er ude på noget.
At få mig i bedre humør.
– Er jeg så let gennemskuelig? – Ja, jeg gennemskuede dig hurtigt.
– Tak, fordi du tager med. – Hold dog op.
Tænk, at du gav mig den smoking.
Sådan en skal enhver mand eje.
Kan vi sove hos mig i aften? Det er tættere på skolen. Jeg møder kl. 8.
Hvis du møder kl. 8, hvorfor er det så et problem at sove hos mig?
Det er det heller ikke. Det er bare nemmere for mig.
Du har lidt længere fra mig, men så er der hyggeligere. Synes du ikke?
Jo, der er mere plads, der er rart. Du bor luksuriøst i forhold til mig.
Så er der ikke noget at skændes om. Vi sover hos mig.
– Hej. Hvornår er du kommet hjem? – Det er et stykke tid siden.
– Vasketøjet stod derude. – Jeg glemte det, da jeg gik ud.
Jeg så dig gå ind til ham. Lyv ikke. Du gramsede på ham.
Han mistede en patient og var ked af det. Jeg trøstede ham. Det var alt.
Du lovede at holde dig væk fra ham. Kan du huske det?
Hvad så? Jeg gjorde en undtagelse. Han måtte tale med en ven.
Skulle jeg ignorere det, fordi du er usikker?
Jeg sagde jo, hvordan jeg vil have det, hvad jeg har brug for.
– Hold op med at råbe. – Forstår du det ikke?
Hvis dine løfter ikke betyder noget, hvorfor skulle mine så gøre det?
Pokkers!
Skal telefonen straffes så tidligt?
Michael skal operere for mig, men idioten er savnet i den her krig.
Peter, hvis det er, fordi du ikke vil operere, skal det nok gå.
Det sagde du også sidste gang. Og nu er en pige død.
Hvad skal det sige? Er det min skyld?
Det sagde jeg ikke.
Du skal igennem det her. Og lad det ikke gå ud over mig!
– Godmorgen. – For nogle måske.
– Hun har nok en dårlig dag. – Dem har hun mange af.
Jeg tegner. Morgenlyset er det bedste.
Jeg så dit maleri på Craigs kontor. Han sagde, du havde givet ham det.
– Ja. Hvordan tog det sig ud? – Han sagde, du var hans kæreste.
– Sagde han virkelig det? – Er det rigtigt?
Jeg ved det ikke, men jeg ved, at det ikke kommer dig ved. Jeg går ind nu.
Sam, jeg glemte at sige, at jeg kan lide dit maleri.
Jeg forstår det ikke, men jeg kan lide det.
Tak.
– Hej. Hvordan går det? – Matt?
Jeg skal være på kirurgisk nu. Jeg skal følge dig.
– Jeg hører, du er en af de bedste. – Tak.
Vi er klar, doktor.
Lad os komme i gang.
– Doktor. – Peter, er der noget galt?
Det var sødt, at du blev her. Jeg er ikke i byen så længe.
Det gør jeg gladeligt.
Alle de år, inden de lavede loven om, kunne vi ikke hjælpe folk som dig.
Her er du.
Nyfødt pige, Larson.
Pige, Larson? Fik jeg ikke et navn.
Tilsyneladende ikke. Du blev født på Cook County Hospital d. 24. marts.
I 1969. Din far er ukendt. Og din mor hedder Sherri.
Sherri Larson. Har du en adresse?
Ja, men det er jo noget tid... Din mor boede i Los Angeles.
4424, 21st Street.
– Hvor skørt. Jeg bor i L.A. nu! – Måske flyttede hun for længe siden.
Ja, men tænk, hvis hun stadig bor der.
Jane, trangen til at udforske sine rødder er meget stærk.
Glem ikke, at du elsker dine adoptivforældre.
Nej da. Nej, selvfølgelig ikke.
Tak, søster. Tak for alt.
Hej. Det er sent at komme på besøg.
Det er forretning. Kirov er færdig.
– Lad mig hjælpe dig. – Ingen fingre på. Det er ikke tørt.
Vi sætter det lige her.
– Nå. Er du alene igen i aften? – Ja, og jeg skal sove her i nat.
Nå.
– Er der problemer derhjemme? – Når man ikke sover med sin kone?
Ja. Det er der vist. Jeg vil ikke tale om noget.
– Kun om kunst. – Okay.
Skal vi ikke se, hvordan den lille skønhed tager sig ud...
... herovre?
Godt. Lad mig.
Okay. Nu skal vi stå godt tre meter fra.
For at få den fulde effekt. Sådan ser man bedst et maleri.
Et lille kunsthandler–tip.
– Sig ikke, du hader det. – Jeg hader det ikke.
Hvad med mig?